Právo a manažment v zdravotníctve / Ročník 2023 / Vydanie 4/2023
Najčastejšie pochybenia poskytovateľov zdravotnej starostlivosti v kontexte základných právnych predpisov
 Publikované:  26. 4. 2023           ■ Autor/i:   JUDr. Miriam Mikulová       
 URL článku:  https://www.pravovzdravotnictve.sk/sk/casopis/pravo-a-manazment-v-zdravotnictve/najcastejsie-pochybenia-poskytovatelov-zdravotnej-starostlivosti-v-kontexte-zakladnych-pravnych-predpisov.m-1211.html

V prvom rade je na úvod potrebné poznamenať, že väčšina poskytovateľov zdravotnej starostlivosti (ďalej len ako „poskytovateľ ZS“) v praxi nedodržujú právne predpisy, ktoré sa na nich vzťahujú neúmyselne. Vo väčšine prípadov je to úplne pochopiteľné, pretože poskytovateľ ZS má najmä poskytovať zdravotnú starostlivosť lege artis, teda správne. Bohužiaľ, právne predpisy poskytovateľom ZS ukladajú mnoho povinností. Dodržiavanie niektorých povinností ich zbytočne zaťažuje, v dôsledku čoho sa nevedia venovať pacientom „naplno“. V tomto článku sa dozviete o povinnostiach, ktoré v praxi poskytovateľom ZS robia problém. Samozrejme ku každej povinnosti si uvedieme aj praktické odporúčania, akým spôsobom si možno povinnosť splniť.

Zákon väčšinou ukladá povinnosť, no je na samotnom poskytovateľovi, aby vyhodnotil, akým spôsobom si povinnosť splní. A tu práve môže v praxi nastať problém.
Základnými právnymi predpismi, ktoré sa vzťahujú na poskytovateľov ZS sú najmä:
 a) zákon č.  576/2004 Z.z. o zdravotnej starostlivosti, službách súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len "zákon č.  576/2004 Z.z."), 
 b) zákon č.  578/2004 Z.z. o poskytovateľoch zdravotnej starostlivosti, zdravotníckych pracovníkoch, stavovských organizáciách v zdravotníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len "zákon č.  578/2004 Z.z."), 
 c) zákon č.  362/2011 Z.z. o liekoch a zdravotníckych pomôckach a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len "zákon č.  362/2011 Z.z."). 
V zákone č. 576/2004 Z.z. je okrem iného upravená najmä problematika:
 - zdravotnej dokumentácie, 
 - poučenie a informovaný súhlas, 
 - práva a povinností osôb pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti, 
 - právne vzťahy pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti. 
V zákone č. 578/2004 Z.z. sú vymedzené najmä povinnosti pre poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, ako aj pre zdravotníckych pracovníkov.
V zákone č. 362/2011 Z.z. je vymedzená problematika preskripcie humánnych liekov, zdravotníckych pomôcok a dietetických potravín.
Konkrétne problematické témy v praxi
1. Zdravotná dokumentácia
V praxi sa stretávame s tým, že niektorí poskytovatelia ZS nevedia, čo robiť v prípade, ak jeho pacient si nájde nového poskytovateľa ZS. Väčšinou poskytovateľ odovzdá zdravotnú dokumentáciu do ruky svojmu pacientovi, následne ho vyradí so svojej evidencie. Tento postup nie je v súlade so zákonom.
Legislatívny rámec problematiky:
Podľa ust. § 79 ods. 1 písm. n) zákona č. 578/2004 Z.z.: "Poskytovateľ, ktorý je držiteľom povolenia alebo držiteľom licencie na výkon samostatnej zdravotníckej praxe, je povinný, ak v odseku 3 nie je ustanovené inak, zabezpečiť a uchovávať zdravotnú dokumentáciu a dodržať postup pri jej odovzdaní a prevzatí do úschovy podľa osobitného predpisu."
Osobitným predpisom, ktorý upravuje túto problematiku je zákon č. 576/2004 Z.z. Podľa ust. § 23 ods. 3 zákona č. 576/2004 Z.z.: "Pri zmene poskytovateľa ambulantnej starostlivosti z dôvodu odstúpenia od dohody o poskytovaní zdravotnej starostlivosti je poskytovateľ povinný preukázateľne odovzdať zdravotnú dokumentáciu podľa § 20 ods. 2 a 3 alebo jej rovnopis do siedmich dní od jej vyžiadania novému poskytovateľovi, s ktorým osoba uzatvorila dohodu o poskytovaní zdravotnej starostlivosti. "
Zhrnutie problematiky odovzdávania zdravotnej dokumentácie novému poskytovateľovi ZS v prípade vedenia zdravotnej dokumentácie v papierovej forme
Z § 23 ods. 3 zákona č. 576/2004 Z.z.vyplýva, že pôvodný poskytovateľ ZS :
 a) v prípade, ak dôjde ku skončeniu dohody o poskytovaní zdravotnej starostlivosti s pacientom, 
 b) v prípade, ak pacient preukáže existenciu nového právneho vzťahu s novým poskytovateľom zdravotnej starostlivosti (napr. novou dohodou o poskytovaní zdravotnej starostlivosti, uzavretú s novým poskytovateľom zdravotnej starostlivosti) 
je povinný preukázateľne odovzdať zdravotnú dokumentáciu do 7 dní od jej vyžiadania novému poskytovateľovi zdravotnej starostlivosti na svoje náklady .
Zo strany pacienta nestačí len uzavrieť novú dohodu o poskytovaní zdravotnej starostlivosti s novým poskytovateľom, ale zároveň je pacient povinný odstúpiť od dohody o poskytovaní zdravotnej starostlivosti, ktorú má uzavretú so svojím pôvodným poskytovateľom.
Teda pacient by si mal v prvom rade, ak zamýšľa zmeniť svojho poskytovateľa ZS, nájsť nového poskytovateľa ZS, následne s ním uzatvoriť novú dohodu o poskytovaní zdravotnej starostlivosti a odstúpiť od dohody o poskytovaní zdravotnej starostlivosti, ktorú má uzatvorenú s pôvodným poskytovateľom ZS. V písomnej podobe tieto dokumenty musia byť vyhotovené podľa § 12 ods. 7 zákona č. 576/2004 Z.z. len v prípade všeobecnej ambulantnej starostlivosti. Následne buď samotný pacient, alebo nový poskytovateľ vyžiada zdravotnú dokumentáciu od pôvodného poskytovateľa, a to z dôvodu zmeny poskytovateľa ZS.
Najideálnejšie by bolo, ak pôvodnému poskytovateľovi ZS by bolo predložené nasledujúce:
 a) nová dohoda o poskytovaní zdravotnej starostlivosti uzavretá medzi pacientom a jeho novým poskytovateľom ZS (za predpokladu, že je dohoda uzavretá písomne), 
 b) odstúpenie od dohody o poskytovaní zdravotnej starostlivosti podpísaný samotným pacientom a 
 c) žiadosť o odovzdanie zdravotnej dokumentácie. 
Čo sa týka odstúpenia od dohody o poskytovaní zdravotnej starostlivosti, tak takéto odstúpenie je jednostranný právny úkon, ktorý musí byť podpísaný samotným pacientom. To ale neznamená, že pacient musí prísť osobne do ambulancie svojho pôvodného poskytovateľa ZS a odstúpenie podpísať pred ním. V praxi to môže prebiehať pokojne tak, že pacient dobrovoľne podpíše odstúpenie od dohody o poskytovaní zdravotnej starostlivosti, avšak takéto odstúpenie s novou dohodou a so žiadosťou o vydanie zdravotnej dokumentácie pošle pôvodnému poskytovateľovi ZS pacienta jeho nový poskytovateľ ZS. Dôležitá v tomto prípade je skutočnosť, že odstúpenie od dohody o poskytovaní zdravotnej starostlivosti musí byť podpísané dobrovoľne pacientom, pretože on je zmluvnou stranou pôvodného vzťahu s pôvodným poskytovateľom ZS, nie nový poskytovateľ ZS.
2. Predpisovanie humánnych liekov
V praxi niekedy nastane situácia, keď špecialista ošetrí pacienta, dia­gnostikuje mu liečbu a následne mu vypíše len preskripčne obmedzené lieky . Ostatné lieky, ktoré buď vôbec nie sú preskripčne ani indikačne obmedzené, alebo lieky, ktoré sú len indikačne obmedzené, niektorí špecialisti odmietajú predpisovať. Do záznamu zdravotnej dokumentácie pacienta len urobia poznámku, že ostatné lieky predpíše všeobecný lekár, pretože nejde o preskripčne obmedzené lieky, teda lieky, ktorých predpis je viazaný na odbornosť lekára. Taktiež poučia pacienta, aby išiel za svojím všeobecným lekárom, ukázal im správu z vyšetrenia, na základe ktorej im má všeobecný lekár predpísať lieky, ktoré odporučil pacientovi špecialista. Teda pacient na to, aby mal predpísané lieky musí v daný deň navštíviť špecialistu, aj svojho všeobecného lekára, čo môže byť časovo náročné a v niektorých prípadoch to zdravotný stav pacienta ani neumožňuje. Po tom, ako si pacient počká u špecialistu aj u všeobecného lekára mu všeobecný lekár oznámi, že mu potrebné lieky nepredpíše, pretože ich indikoval špecialista. Špecialista pacienta odkáže s preskripciou na všeobecného lekára a všeobecný lekár na špecialistu, tak­že v konečnom dôsledku trpí pacient a nevie sa dostať k svojím liekom, čo môže mať pre jeho zdravie fatálne následky.
Legislatívny rámec:
Podľa § 119 ods. 10 zákona č. 362/2011 Z.z.(účinný k dátumu písania článku - 21.02.2023): "Lekár so špecializáciou v príslušnom špecializačnom odbore (ďalej len "odborný lekár"), ktorý je predpisujúcim lekárom, ktorému Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou pridelil číselný kód a ktorý má uzatvorenú zmluvu o poskytovaní zdravotnej starostlivosti so zdravotnou poisťovňou, v ktorej je pacient poistený, je povinný predpísať humánny liek spôsobom uvedeným v odseku 5, zdravotnícku pomôcku alebo dietetickú potravinu, ktorých predpisovanie je viazané na odbornosť lekára, vždy po vykonaní lekárskeho vyšetrenia súvisiaceho s indikovanou liečbou. Pri predpise pacientom dlhodobo užívanej liečby predpisujúci lekár predpíše humánny liek, zdravotnícku pomôcku alebo dietetickú potravinu spôsobom podľa odsekov 20 až 22."
Z rozhodnutia Ministerstva zdravotníctva SR č. Z012564-2022 vyplýva nasledujúce:
 1.  Všeobecný lekár môže predpísať humánny liek, zdravotnícku pomôcku a dietetickú potravinu, ktoré sú viazané na odbornosť lekára , len na základe odporúčania odborného lekára vydaného pred 01.01.2022 do doby platnosti odporúčania, ktorú vyznačil odborný lekár v: a) elektronickom zázname o poskytnutí ambulantnej zdravotnej starostlivosti alebo ústavnej zdravotnej starostlivosti alebo b) lekárskej správe alebo prepúšťacej správe o poskytnutej zdravotnej starostlivosti; táto doba nesmie prekročiť 12 mesiacov .
 2.  Pri lekárskom vyšetrení je odborný lekár povinný predpísať humánny liek spôsobom uvedeným v  § 119 ods. 5 zákona o liekoch, zdravotnícku pomôcku alebo dietetickú potravinu, ktorých predpisovanie je viazané na odbornosť lekára, vždy po vykonaní lekárskeho vyšetrenia súvisiaceho s indikovanou liečbou.
 3.  Odborný lekár môže po vzájomnej dohode poverením, ktoré nemusí mať písomnú podobu (ďalej len "poverujúci lekár" ) a ktoré vyznačil v elektronickom zázname o poskytnutí ambulantnej zdravotnej starostlivosti alebo ústavnej zdravotnej starostlivosti alebo v lekárskej správe alebo prepúšťacej správe o poskytnutej zdravotnej starostlivosti poveriť preskripciou iného lekára v rovnakom alebo inom špecializačnom odbore alebo všeobecného lekára (ďalej len "poverený lekár" ), vždy najdlhšie na dva mesiace, a to aj v iných prípadoch ako je neprítomnosť na pracovisku alebo nefunkčnosť technických zariadení.
Na základe uvedenej právnej úpravy túto problematiku môžeme rozdeliť na:
 a) predpisovanie liekov s preskripčným obmedzením, 
 b) predpisovanie liekov bez preskrip­čného obmedzenia. 
Predpisovanie liekov s preskripčným obmedzením
 1. Je povinnosťou odborného lekára predpísať tieto lieky vždy po vykonaní lekárskeho vyšetrenia súvisiaceho s indikovanou liečbou. 
 2. Odborný lekár môže ale po vzájomnej dohode, ktorá nemusí mať písomnú formu, poveriť preskripciou iného lekára, napríklad všeobecného lekára, najdlhšie však na dva mesiace. Nie je to však povinnosťou všeobecného lekára. Teda s takýmto poverením všeobecný lekár musí súhlasiť, keďže má ísť o vzájomnú dohodu. 
Predpisovanie liekov bez preskripčného obmedzenia
 1. Takéto lieky môže predpísať ktorýkoľvek poskytovateľ. 
 2. Avšak v danom prípade je vhodné sa riadiť zásadou, podľa ktorej, kto pacienta vyšetruje, ten by mal liek predpísať (v tomto bode je v praxi však problém zo strany špecialistov). 
 3. Zároveň však na elimináciu zbytočného pohybu pacienta medzi poskytovateľmi zdravotnej starostlivosti je vhodné, aby takýto liek predpísal ten poskytovateľ, ktorého o to pacient žiada (aj na základe telefonickej alebo osobnej komunikácie), ak takýto poskytovateľ pozná zdravotný stav pacienta vo vzťahu k indikovanej medikamentóznej liečbe. 
Záver
V zákone č. 362/2011 Z.z. o liekoch a zdravotníckych pomôckach ani v zákone č. 578/2004 Z.z. nie je nikde uvedená explicitne povinnosť pre ošetrujúceho lekára (špecialistu aj všeobecného lekára pre dospelých) pri návšteve pacienta predpísať potrebné lieky (aj bez preskripčného obmedzenia) vzhľadom na pacientovu diagnózu. Špecialisti majú povinnosť pri vykonaní lekárskeho ošetrenia predpísať lieky pacientovi, avšak len také, ktoré sú preskripčne obmedzené. Z toho dôvodu v praxi si niektorí lekári v podstate "pohadzujú" pacientov, ktorí sa následne sťažujú na príslušný samosprávny kraj. V konečnom dôsledku na nedostatočnú právnu úpravu dopláca pacient. Preto podľa môjho názoru, aj keď to nie je ich povinnosťou, by špecialisti mali aspoň pri fyzickej kontrole predpísať pacientovi všetky potrebné lieky, teda aj tie, ktoré nie sú preskripčne ani indikačne obmedzené, alebo tie, ktoré sú len indikačne obmedzené, aby pacient v daný deň nemusel navštíviť dve rôzne ambulancie, len z dôvodu predpisu liekov. V nasledujúcom článku si rozoberieme ďalšie povinnosti poskytovateľov ZS, ktoré im v praxi robia problémy.